(untitled) (Zaporizhzhia Historical Review, 2021)
У Російській імперії уряд проводив різнопланову цензурну політику щодо періодичних видань. Зрозуміло, що вивчення цензурного контролю за столичною періодикою полегшується непоганим збереженням матеріалів газетних редакції та Головного цензурного управління Міністерства внутрішніх справ. У свою чергу, вивчення цього ж питання на провінційному рівні (у цьому разі – єлисаветградському) ускладнюється відсутністю матеріалів газетних редакцій у Державному архіві Кіровоградської області. Важливу інформацію про цензурний тиск на єдину багаторічну ліберальну газету «Голос Юга» можна виокремити лише із коротких «спогадів» С.П. Крамаренка. Цінність цього документа зумовлюється тим, що автор був не тільки близький до редакції, але й добре орієнтувався у питаннях цензури в межах всієї країни. Також із цих «Спогадів…» можна дізнатися, що найбільш дієвим способом впливу на редакцію газети стала система штрафів, яка тільки за кілька місяців досягла суми 8000 руб. Слід підкреслити, що цей фінансовий тиск був дієвим і у матеріалах газети «Голос Юга» за 1907 – 1914 роки простежується значне звуження проблематики, послаблюється аналітичний рівень публікацій.