(untitled) (Zaporizhzhia Historical Review, 2018)
У статті проаналізовано та систематизовано діяльність католицької церкви в контексті реалізації народної дипломатії, як форми політико-дипломатичного діалогу в історичній ретроспективі та в сучасному світі. Акцентовано увагу на розгляді основних «моделей церкви» у сучасній Італії, їх своєрідності, ролі в суспільно-політичному та політико-дипломатичному житті держави. Особливу увагу приділено інституційним змінам церкви як в умовах нових викликів і загроз глобалізації й постмодернізму, так і у свідомості мирян, зокрема після Другого Ватиканського собору (1962- 1965рр.). Охарактеризовано на прикладі Італії особливості та форми реалізації неофіційної дипломатії католицької церкви (народної дипломатії католицької церкви) у сучасних міжнародних відносинах і визначено роль неофіційної дипломатії у врегулюванні міждержавних конфліктів. У статті розглядаються історична традиційність (від Середніх віків і раннього Нового часу) та основні моделі церкви в сучасній Італії, їх різноманіття, роль у суспільному житті держави, внесок у збереження інституту церкви й християнських цінностей в умовах глобалізації та поліцентричності світоустрою й постмодерну.