(untitled) (Zaporizhzhia Historical Review, 2019)
У статті розглядаються матеріали соціологічного опитування, що провів у 1934 р. у нацистській Німеччині професор Колумбійського університету Теодор Абель. Грант на проведення конкурсу автобіографій серед членів НСДАП, що вступили до лав нацистської партії до 1.01.1933 р. – 700 доларів – надав Колумбійський університет. Учасники даного конкурсу мали максимально відверто відповісти на просте, на перший погляд, питання «Чому я став нацистом?». Всього до журі надійшло 683 роботи, з яких повністю збереглись 581 (82 наведені у збірці Віланда Гіебеля) у фондах зібрання американської бібліотеки Герберта Гувера (м. Уєст - Бранч, штат Айова, США). Автору вдалось проаналізувати віковий, соціальний, професійний склад учасників заходу; виявити критерії конкурсу, продемонструвати основні варіанти відповідей, а саме: 1. Ідея-міф щодо сильного лідера; 2. Ідея-міф, що «країна завдяки нацизму розправляє плечі і встає з колін»; 3. Ідея-міф про те, що в основі катастроф німецького народу у ХХ ст. (поразка у Першій світовій війні, Версальська угода, Листопадова революція 1918-1919 рр., гіперінфляція 1921-1923 рр. тощо) винні виключно євреї; 4.Ідея-міф про те, що у кожного респондента своя суб’єктивна відповідь на питання «Чому я став нацистом?». Знайомство та вивчення відповідей на питання «Чому я став нацистом» дозволяє краще зрозуміти і добу зародження націонал-соціалізму (1919-1933 рр.), і добу початку нацифікації німецького суспільства (1933-1934 рр.). Праворадикальна мотивація багатьох ранніх членів нацистської партії добре узгоджується із станом невдоволеності сучасною політичною ситуацією, що поширена і у Європі ХХI століття - ФРН, Франції, Польщі, Росії, Україні тощо.