(untitled) (Zaporizhzhia Historical Review, 2022)
У статті з позицій “disasters studies” узагальнено та проаналізовано відомі на сьогодні випадки надзвичайних явищ природи в історії Кримського ханства XVII ст. Писемні свідчення, систематизовані за предметом опису, дозволили виокремити такі групи: 1) екстремальні метеорологічні явища; 2) надзвичайні гідрологічні явища; 3) нашестя саранчі; 4) епізоотії; 5) епідемії; 6) землетруси. Встановлено, що землеробство, яке було основним джерелом продовольства для населення Кримського ханства, відзначалося вищою, ніж кочове скотарство, чутливістю до руйнівних наслідків надзвичайних явищ природи. Таким чином, сприятливі роки дозволяли виробляти надлишок хліба та відправляти його на експорт, а роки, що відзначалися частими стихійними лихами, викликали в Кримському ханстві голод і масовий падіж худоби, а погіршення раціону людей послаблювало їх імунітет та робило вразливішими до епідемічних захворювань. Наявні джерела дозволяють побудувати такі хронологічні рядки надзвичайних явищ природи, які вражали Кримське ханство: нашестя саранчі – у 1625 – 1629 (з перервами), 1632, 1690; холодні зими – 1625 – 1629 (з перервами), 1657 рр.; надзвичайно спекотне літо і посухи – 1626, 1628, 1642, 1645, 1690 рр.; неврожайні і голодні роки, викликані стихійними лихами – 1626, 1628, 1642 – 1643, 1645 – 1646, 1657, 1684, 1686 рр.; землетруси – 1615, 1617, 1618, 1619, 1626, 1640, 1656 рр.; епідемії – 1628 – 1629, 1636, 1680 – 1681 рр. На підставі складених хронологічних рядів можемо виокремити щонайменше дві масштабні затяжні сільськогосподарські і продовольчі кризи у Кримському ханстві XVII ст., викликані особливо несприятливими метеоумовами: 1642 – 1647 і 1684 – 1690 рр. “Відповідями” населення Кримського ханства на “виклики” природи ставало: 1) зростання інтенсивності походів кримців на сусідні країни; 2) масове переселення до провінцій Османської імперії; 3) масове відкочування з Криму у причорноморські та приазовські степи, перехід з осілого на кочовий спосіб життя, переорієнтація із городництва на кочове скотарство; 4) продаж або обмін на продукти цінних речей, а за виняткових обставин – продаж членів родини у рабство; 5) введення заборони на вивезення із Кримського ханства продовольства, в т. ч. до Османської імперії; 6) практикування метеорологічної та господарської магії.