(untitled) (Zaporizhzhia Historical Review, 2024)
Протистояння між українцями та московитами має столітню історію і в останні роки перетворилося на кровопролитну боротьбу України за власне майбутнє. Одним із яскравих епізодів цієї боротьби були події початку XVIII ст., а саме перехід гетьмана Івана Мазепи на бік Карла ХІІ. У прове- деному дослідженні були використані такі терміни: «мазепенці» – частина українських та запорозьких козаків, які на чолі з гетьманом Іваном Мазе- пою перейшли на бік Карла ХІІ; «московія» – не тільки московська держава як така, але і українське козацтво, яке воювало на боці московського царя. Повідомлення іноземців є важливим історичним джерелом і допоможе більш повно зрозуміти детермінантність подій, більш повно реконструювати події, саме тому у нашому дослідженні були актуалізовані інформаційні можливості свідчень Даніеля Крмана про боротьбу мазепенців та моско- вітів. Метою дослідження є відтворення противостояння між московією та частиною українського козацтва очолених Іваном Мазепою на основі інформаційних можливостей «Подорожнього щоденника» Даніеля Кр- мана. Досягнення поставленої мети передбачено вирішенням наступних дослідницьких завдань: – виявити причини переходу козацтва на бік Карла ХІІ; – визначити хід протистояння. Об’єктом дослідження став україномовний переклад тексту «Подорожньому щоденнику» Даніеля Крмана. Для досягнення поставленої мети було використано як історичні методи дослідження: історико-порівняльний, хронологічний, так і спеціальні джерелознавчі методи: критичний, евристичний, метод джерелознавчого аналізу. Встановлено, що відомості залишені Даніелем Крманом містять важливу інформацію про перебіг протистояння між мазепенцями та московитами, надзвичайно детально описано битву під Полтавою та подальші події, а саме – перехід мазепенсько-шведських військ на територію Османської імперії. На жаль, причини переходу гетьмана Івана Мазепи на бік Карла ХІІ згадуються побіжно та дуже коротко. Характерними рисами інформа- ційних можливостей свідчень Даніеля Крмана є: – відносно невеликий обсяг; – фрагментарність; – опис зовнішніх атрибутів процесів та фактів без розуміння їхньої суті; – суб’єктивність, що в цілому є притаманним для егоджерел, яким і є «Подорожній щоденник». Свідчення іноземців про події протистояння мазепенців та московитів є важливими джерелами для розширення уявлень та відтворення подій україно-російського протистояння. Проте, слід зазначити, що використання лише зазначеного типу джерел не дозволяє відтворити цілісну картину. Тому доцільно використовувати і інші види джерел: письмові, зображальні, речові, усні. Лише співставлення та взаємне доповнення усіх видів і типів джерел дозволить у повній мірі вивчити і відтворити історію україно-ро- сійського протистояння.