(untitled) (Zaporizhzhia Historical Review, 2024)
У статті комплексно проаналізовано події Революції Гідності крізь призму їх відображення у нормативно-правових актах у період сучасної російсько-української війни. Констатовано, що Революція Гідності – не тільки суспільно-політичний феномен, а й важливий чинник формування нової правової парадигми Української держави. Здійснено системний огляд нормативно-правових актів, що визначають правовий статус учасників Революції Гідності та героїв Небесної Сотні. Показано, що вищезазначені документи заклали правові основи державної політики пам’яті, спрямованої на зміцнення національної ідентичності. Наголошено на тому, що після 2014 року українське законодавство зазнало якісної трансформації, яка була зумовлена потребою правового осмислення подій Революції Гідно-сті. Виокремлено основні напрями нормативно-правового забезпечення соціальних гарантій учасників Революції Гідності, проаналізовано правові механізми відзначення та вшанування пам’яті героїв у державному та місцевому вимірах. Зазначено, що формування правової оцінки Революції Гідності стало важливим етапом утвердження принципів демократії, свободи і гідності людини. Охарактеризовано роль органів державної влади у формуванні нормативно-правової бази політики пам’яті про події Революції Гідності. Зроблено висновок, що ухвалені нормативно-правові акти демонструють прагнення держави закріпити події Революції Гідності як невід’ємну частину історичного канону, перетворюючи пам’ять про них із суспільного феномену на офіційно визнану складову національної ідентичності.