(untitled) (Zaporizhzhia Historical Review, 2024)
У статті здійснено комплексний аналіз наукової спадщини В’ячеслава Заїкина в галузі історіографії в контексті інтелектуальних зрушень української науки 1920–1930-х рр. Висвітлено його критичні огляди мемуаристики революційної доби, типологізацію наукових шкіл (нове народництво, християнсько-консервативна/ державницька, націоналістично-державницька) та методологічні інновації у поєд- нанні джерелознавчої критики з ідейною верифікацією. Окрему увагу приділено полемікам із радянською марксистською критикою та дискусії про етногенез українців (опонування концепції М. Кордуби), у межах якої Заїкин обґрунтував власне бачення ранньої й автономної траєкторії формування української етнічної спільноти. Показано вплив наукового доробку В. Заїкина на подолання імперських наративів та інтеграцію української історичної науки в європейський дискурс.