(untitled) (Zaporizhzhia Historical Review, 2017)
У статті аналізуються особливості життя мирного міського населення в умовах збройної боротьби між учасниками Громадянської війни 1917-1920 рр. На основі спогадів сучасників, архівних матеріалів та газетних публікацій реконструйовані повсякденні практики в умовах воєнного протистояння, визначені алгоритми масової поведінки в момент зміни влади, охарактеризовані поступові зрушення у суспільній психології. Специфіка військових років для України полягала в наявності численних політичних сил, які претендували на керівну роль на даній території. Внаслідок цього, найбільш поширеною технологією виживання для більшості пересічних громадян була підкреслена аполітичність, відчуженість від відкритої участі в боротьбі на одній зі сторін, тобто стан внутрішньої еміграції. Бойові дії, які навіть відбувалися в безпосередній близькості, не виключали звичайних занять мирних обивателів, в тому числі підприємницької діяльності, відносин купівліпродажу товарів та послуг, обміну інформацією. Проте запас міцності, закладений в соціальних інститутах тієї епохи, був вичерпаний внаслідок тривалого громадянського конфлікту, тим самим визначивши його результати.