(untitled) (Zaporizhzhia Historical Review, 2020)
У статті розглядається правове становище київського міщанства до ліквідації дії магдебурзького права та після неї. Показане поступове скасування привілеїв київських міщан, наданих їм в кінці XV ст. та підпорядкування їх законодавству Російської імперії, яке не знало такої правової форми управління міст, а змушено було пристосовуватись до старих річпосполитських юридичних практик, - зрештою ліквідація прав міщанства. За допомогою огляду літератури та документальних свідчень, приходимо до висновків, що в Києві відбулося поетапне скасування прав та привілеїв міщан: спершу, в 1785 р. імператрицею Катериною ІІ, а згодом – у 1835 р. імператором Миколаєм І. Основними правами та привілеями, які втратили київські міщани, були: право на виключну торгівлю в межах міста, право на ―корчемну оренду‖, а також залучення київського міщанства до відбування рекрутської повинності. В той же час, магістрат, який був представницьким органом київського міщанства, був перетворений виключно на судову установу і втратив можливість вільно розпоряджатися міськими прибутками, землею.