(untitled) (Zaporizhzhia Historical Review, 2020)
У статті здійснюється дослідження забезпечення матеріальними ресурсами будівництва Каховської ГЕС і Південно-Українського та Північно-Кримського каналів. Це будівництво було розпочато на підставі постанови Ради Міністрів СРСР і ЦК ВКП(б) від 20 вересня 1950 р. Це будівництво отримало статус ―будівництва комунізму‖ і часто в офіційній пропаганді представлялось як ―особиста ініціатива Й. Сталіна‖. Відповідний статус, який було надано будівництву, передбачав необхідність забезпечення першочергового постачання на будівництво матеріалів, трудових ресурсів та спеціалістів. Проте, не зважаючи на виключний статус цього будівництва, його постачання матеріальними ресурсами від самого початку здійснювалося не належним чином, про що регулярно ставилось питання і перед Радою Міністрів УРСР та ЦК КП(б)У, а також загальносоюзними керівними органами. Хоча радянська командно-адміністративна системи у період пізньої сталінщини мала жорстких централізований характер, проте, вона була малоефективною в забезпеченні раціонального процесу освоєння фінансових й матеріальних ресурсів. Тому важливе значення у забезпеченні будівництва на території УРСР і Кримського півострова (який на той час перебував у складі РРФСР) мала ініціатива зі сторони Ради Міністрів УРСР і ЦК КП(б)У. Фактично, у ході реалізації цих проектів відбувається створення передумов для економічної інтеграції Криму із Україною.