ОСОБЛИВОСТІ ВИСВІТЛЕННЯ РАДЯНСЬКОЮ ІСТОРІОГРАФІЄЮ ЗОВНІШНЬОЇ ПОЛІТИКИ СРСР ЩОДО ІРАНУ ПРОТЯГОМ 1972–1991 рр. (Zaporizhzhia Historical Review, 2021)
У статті на основі досліджень радянських сходознавців розкривається сутність і основні напрямки реалізації зовнішньої політики Радянського Союзу щодо Ірану, здійснюваної упродовж 1972 – 1991 рр. Автор, послуговуючись хронологічно-проблемним методом, виокремлює наступні періоди у радянській історіографії та головну їх тематичну спрямованість: друга половина 1970-х років “фаза активного втручання СРСР у справи Затоки через подолання наслідків енергетичної кризи”, 1980 – 1986 рр. “обґрунтування історичної спільності радянсько-іранської співпраці на основі здобутків революцій”, 1987 – 1991 рр. “політологічний аналіз розвитку Ірану, як суб‟єкта зовнішньополітичної діяльності Кремля”. У кінці роботи подається висновок, що радянська історіографія представлена вузькоспеціалізованими дослідженнями, що не відображають у повній мірі усю сутність політики СРСР щодо Ірану у період його модернізації та постреволюційного становлення.