Особливості вивчення джерел мемуарного характеру в радянській історіографії (Zaporizhzhia Historical Review, 2018)
У статті аналізується історіографічна традиція дослідження мемуаристики в радянський період. Доведено, що на першому етапі (1920 – 1940- ті рр.) домінував історико-критичний підхід, який змінився загальною недовірою до джерел особового походження. На другому етапі (1950 – кінець 1970-х рр.) спостерігається відродження зацікавленості джерелами мемуарного характеру, що сприяє пожвавленню дискусій щодо специфіки мемуарних джерел, зокрема, їхньої суб’єктивності, проблем класифікації та прийомів критичного аналізу мемуарів у межах історико-критичного підходу. Третій етап, який розпочався на межі 1970 – 1980-х рр. знаменував собою запровадження культурологічного підходу, коли мемуари розглядаються як феномен культури певної епохи.