ДО ПИТАННЯ СТВОРЕННЯ МЕМОРІАЛІВ РАДЯНСЬКИМ ВІЙСЬКОВОСЛУЖБОВЦЯМ (1944–1948): НА ПРИКЛАДІ ІВАНО-ФРАНКІВЩИНИ ТА ДРОГОБИЧЧИНИ (Zaporizhzhia Historical Review, 2022)
У статті на основі невідомих та маловідомих документів розкриваються заходи радянської адміністрації щодо формування політики пам’яті, зокрема у частині створення меморіалів загиблим воїнам. Доведено, що реалізація цього напряму наштовхувалася на низку перепон – відсутність матеріальних ресурсів, брак часу чи банальну халатність на місцях тощо. Водночас в одних регіонах цей процес йшов швидше, в інших – повільніше. Суттєву роль при цьому відігравав людський фактор. Виділені аспекти проблеми, які потребують подальшого розв’язання, – встановлення реальної чисельності загиблих та місця їх поховань чи проводилися реальні ексгумації та перепоховання, чисельність перепохованих, перекручення дат і місць загибелі.