АНАРХІСТСЬКИЙ РУХ НА ТЕРЕНАХ ЦЕНТРАЛЬНОЇ УКРАЇНИ 1917 – 1921 рр. (Zaporizhzhia Historical Review, 2023)
У фокусі статті генезис анархістського руху на теренах Центральної України. Під Центральної Україною ми маємо на увазі історичний регіон, розташований між річками: Синюхом та Дніпром – на заході та сході, Південним Бугом та Россю – півдні та півночі. Аналіз історіографічного доробку виявив відсутність досліджень, присвячених появі та розвитку анархістського руху на території Центральної України. Анархістський рух на цих теренах виник ще до початку визвольних змагань. Однак найбільшого розвитку від досяг в умовах революційного періоду 1917 – 1921 рр. Головними центрами були Єлисаветград, Чигирин, Суботів. Встановлено, що на теренах Центральної України діяло декілька типів анархістських організацій. 1917 – 1918 – загони анархістки М. Никифорової. 1918 – 1920 – анархістські організації Конфедерації «Набат». Упродовж 1919 – 1920 р. між Суботовим та Чигирином існувала Чигиринська республіка отамана С. Коцура. Упродовж липня-вересня 1919 р. ця територія була місцем перебування лідера українських анархістів Н. Махна з частиною його війська. Тут відбулася реорганізація махновської армії. У 1920 – 1921 р. в умовах конфлікту анархістів з більшовиками їхні організації ліквідовуються. Інформація про анархістський період історії краю, пов’язаний із М. Никифоровою, Н. Махном, С. Коцуром і досі зберігається, як частина усної історії Центральної України на рівні легенд та фольклору.