ЄВРЕЇ В ОСВІТНІЙ ПОЛІТИЦІ ПОЛЬСЬКОЇ ДЕРЖАВИ (НА ПРИКЛАДІ МІСТА РІВНОГО (1921–1939 рр.)) (Zaporizhzhia Historical Review, 2023)
У статті проаналізовано освітню політику Другої Речі Посполитої щодо національних меншин у міжвоєнний період на прикладі єврейської спільноти. Простежено діяльність світських і релігійних єврейських шкіл в освітньому просторі Рівного – міста з найбільшою кількістю єврейського населення в межах Волинського воєводства. Показано роль культурноосвітнього товариства «Тарбут» в організації єврейського шкільництва й збереженні національної ідентичності; з’ясовано навчальний контент освітнього процесу загальноосвітніх і релігійних шкіл.До наукового обігу залучено нові архівні та мемуарні джерела для комплексного відтворення кількості закладів освіти, їхніх особливостей і національного характеру єврейського шкільництва. Вперше проаналізовано функціонування рівненської релігійної школи товариства «Єшибот» у міжвоєнний період та уточнено інформацію щодо діяльності окремих єврейських шкіл.Доведено, що польська освітня політика щодо євреїв визначалася статтями міжнародних угод, польських конституцій і шкільним законодавством, стратегічна мета яких – інтеграція національних меншин у Другій Речі Посполитій. Право на створення національних шкіл і рідномовне навчання ускладнювалося політикою державної асиміляції.Єврейський освітній простір Рівного сформувала розгалужена шкільна мережа, що включала одну державну єврейську школу з польською мовою навчання, приватні двомовні польсько-єврейські загальноосвітні й професійні заклади, івритомовні школи культурно-освітнього товариства «Тарбут», а також початкові релігійні школи – талмуд-тора і єшибот.Національно-світськими осередками збереження культурної самобутності єврейської громади залишалося приватне шкільництво, котрим опікувалася громадська організація сіоністського спрямування «Тарбут» і яке мало особливу популярність серед єврейського народу. У відстоюванні національної ідентичності євреїв важливу роль відіграв релігійний чинник. У навчальних закладах проводилися уроки релігії, де вивчали юдаїзм, а система релігійної освіти та виховання домінувала в релігійних початкових школах, у яких викладали загальноосвітні предмети, згідно з польською державною програмою. Наразі наукові студії із реконструкції єврейського шкільництва потребують глибшого вивчення змісту дидактичної літератури для розширення нашого уявлення про зміст освітнього процесу.