РАННЯ БІОГРАФІЯ МИКОЛИ ГОВОРОВА (1899 – 1920) – ПЕРШОГО ДЕКАНА ЗАГАЛЬНОТЕХНІЧНОГО ФАКУЛЬТЕТУ ЗАПОРІЗЬКОГО ІНСТИТУТУ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО МАШИНОБУДУВАННЯ (Zaporizhzhia Historical Review, 2023)
Дослідження присвячено вивченню життя і діяльності Миколи Олександровича Говорова (1899 – 1950), першого декана загальнотехнічного факультету Запорізького інституту сільськогосподарського машинобудування, першого завідувача кафедри «Деталі машин», а також рідного брата Маршала СРСР Л. Говорова. Виявляється, що в молоді роки, до вступу на посаду викладача, М. Говоров був офіцером (прапорщиком та підпоручиком) різноманітних антирадянських армій часів громадянської війни в Росії (1918 – 1920 рр.), а потім, антиколчаківським повстанцем і радянським «воєнспецом». На основі матеріалів Російського державного воєнного архіву, архівних матеріалів Музею наукового прогресу Національного університету «Запорізька політехніка», спогадів колишніх студентів та викладачів запорізьких вишів зроблено спробу вивчення перебігу карколомних поворотів воєнної та викладацької кар’єри М. Говорова та його життєвої стратегії виживання в умовах революції та громадянської війни. Будучи обдарованим вихідцем з селянського середовища М. Говоров упродовж 1916 – 1920 років змінив кілька соціальних амплуа будучи, по черзі, студентом Петроградського лісного інституту, юнкером Констянтинівської артилерійської академії, прапорщиком воєнного часу в армії Російської республіки, рядовим працівником Елабузької споживчої кооперації, «молодшим офіцером» Народної армії КОМУЧа, прапорщиком «єдиної армії» Уфимської директорії, підпоручиком Російської армії адмірала Колчака, дезертиром та «военспецом»-артилеристом 51-ї дивізії Червоної армії, нарешті, викладачем машинознавства Запорізького індустріального технікуму, де зміг, на довгі роки сховатися від репресій комуністичного режиму. Анабасис доцента-авантюриста, що зміг вижити у вогні найкривавіших воєнних операцій громадянської війни в Росії та став відомим інженером-педагогом вражає уяву. Вважаємо що дана публікація є важливим доповненням історії революційних подій 1918-1920 рр., історії української науки та техніки та історії вищої освіти України.